Bertolt Brecht (Augsburg, Suàbia, 1898 – Berlín, 1956) és un dels noms més importants del teatre del segle xx. Amb les seves obres i les seves reflexions teòriques, va tenir una forta influència sobre el trencament de determinats patrons del drama burgès. Entre els seus títols més coneguts es poden mencionar L’òpera de tres rals, Terror i misèria del Tercer Reich, Vida de Galilei, La mare coratge i els seus fills, El cercle de guix caucasià o La bona persona de Sezuan.

La bona persona de Sezuan. En una Xina imaginària, tres déus visiten el país en cerca d’una bona persona. Satisfets d’haver conegut la jove Xen Te, que els ha acollit a casa seva, premiem la noia amb diners a canvi que visqui sempre bondadosament. Gràcies a la petita fortuna que li han regalat, Xen Te deixarà la prostitució per obrir un estanc de tabac. Ben aviat, però, la misèria en què malviuen els seus conciutadans acabarà dificultant seriosament que pugui complir el mandat dels déus. Amb aquesta obra emblemàtica del teatre èpic, Bertolt Brecht planteja una reflexió incòmoda. Quins són els límits de les bones intencions, especialment quan aquestes no afronten les dificultats materials amb contundència i pragmatisme?