Marc Artigau i Queralt (Barcelona, 1984). És llicenciat en Direcció escènica i Dramatúrgia per l’Institut del Teatre de Barcelona. Com a autor o director ha estrenat: Caïm i Abel, Caixes —Premi Talúries de Teatre 2011 i accèssit al Premi Nacional Marqués de Bradomín 2011—, Arbres, Aquellos días azules, Un mosquit petit, Ushuaia —Premi Ciutat de Sagunt 2008 i Accèssit al Premi Nacional Marqués de Bradomín 2008. Com a dramaturg ha treballat amb Julio Manrique, amb Oriol Broggi, amb Àngel Llàcer i Manu Guix, i amb Juan Carlos Martel, entre d’altres. Ha publicat les novel·les Els perseguidors de paraules (Ed. Estrella Polar), La cova dels dies (Ed. Fanbooks) i Un home cau amb Jordi Basté (Ed. Rosa dels Vents). En poesia, Primers Auxilis, Vermella i Desterrats. Ha col·laborat a Catalunya Ràdio i actualment a El món a RAC1.

Teatre reunit 2009-2018. Aquest volum inclou l’obra dramàtica original més significativa de Marc Artigau i Queralt escrita entre 2009 i 2018. Un total de deu obres —amb textos breus inclosos— que serveixen per capbussar-se en les ramificacions d’una poètica teatral en què l’atmosfera sovint lúgubre de les mitologies populars dona a entreveure múltiples identitats ferides, desorientades, escindides entre la projecció castradora d’uns desitjos que no els deixen existir i l’angúnia estimulant enfront de les volatilitats que caracteritzen la memòria.